John Bowlby | |
---|---|
Narození | 26. února 1900 Londýn |
Úmrtí | 2. září 1901 (ve věku 1 roku) Skye |
Povolání | dětský psychiatr, psychoanalytik, psychiatr a psycholog |
Alma mater | Trinity College UCL Medical School Lindisfarne College |
Témata | psychologie, dětská psychiatrie, psychoanalýza a vývojová psychologie |
Významná díla | Teorie citové vazby |
Ocenění | Award for Distinguished Contributions to Developmental Psychology (1974) Tinbergen Lecture (1979) medaile Thomase Williama Salmona (1984) William James Fellow Award (1989) komandér Řádu britského impéria |
Manžel(ka) | Ursula Longstaff (od 1938) |
Děti | Mary Hamilton Victoria Ignatia Bowlby[1] Sir Richard Peregrine Longstaff Bowlby, 3rd Bt.[1] Pia Rose Whitworth Bowlby[1] Robert John Mostyn Bowlby[1] |
Rodiče | Anthony A. Bowlby[2][1] |
Příbuzní | Guy Philip Richard Dawson[1] a Patrick Timothy John Dawson[1] (vnoučata) |
Vlivy | Donald Woods Winnicott |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
John Bowlby (26. února 1907 – 2. září 1990) byl anglický psychoanalytik, který svým konceptem přimknutí (attachment) silně ovlivnil i jiné psychologické školy. Byl 49. nejcitovanějším psychologem ve 20. století.[3]
Bowlby vyšel z darwinismu a freudismu. Od Freuda převzal důraz, že dítě je bytostí se silnými pudy, tyto pudy však vidí jinak než Freud, více darwinisticky: jako přizpůsobené miliony let přirozeného výběru k přežití. Pudové jednání dle Bowlbyho zvyšuje šance dítěte na přežití a tím základním je přimknutí k matce, které se projevuje pěti instinktivními reakcemi. krmením, úsměvem, mazlením, pláčem a následováním. Psychopatologii Bowlby odvozuje z poruch přimknutí v raném věku.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search